OPT NUME DE FAMILIE BASCE
Mai vreți ceva?
Că eu am nevoie de un "kalimotxo" (vin cu coca-cola) pentru a suporta asta.
Nu mai ești în Țara Bascilor, Amaia.
Nu mai spune?! Serios? Eram convinsă că suntem în Hernani.
Hai, încercam să ne distrăm și noi.
Chiar nu puteam să mergem la Donostia
și să ne distrăm cu un stripper?!
Da, "să ne distrăm", pentru că mie îmi plac de mor
bărbații din Andaluzia și fixativul.
Păi, asta este frumusețea despărțirii...
Pe bune? Și asta cum se cheamă?
Petrecere pentru o fată singură? Sau cum?
Hai, că voi știți, voi m-ați păcălit să vin aici
și să mă îmbrac ca o pipiță.
Mai lipsea ca Anton să fie aici și să strice totul.
Mai vrei "kalimotxo" sau nu? Că nu mai pot cu poșirca asta.
La naiba, ai băut deja 6 sau 7 pahare, fată.
Dar cine ești tu? Îmi ții socoteala?
Ce minune și ce bucurie!
Trăiască vinul, muzica și fetele frumoase.
S-au deschis porțile raiului
și așa au ieșit...
Niște îngeri, nu? Sper ca unul dintre noi să fie iubit de cel de sus,
pentru că am chef să-ți dau una...
Ce?
Nu poți fi așa cu toată lumea, din cauza lui Anton.
Am zis că nu vom mai vorbi de el.
- Ce femei superbe, Joaquín. - Alea trei, Currito? Nici nu te gândi.
- Au iubiți? Mai bine. - Nu, e chiar mai rău!
- Mai rău? Sunt "împreună"? - Mai rău!
- Mai rău? - Cred că sunt basce.
Să vedem. Un moment. Vă rog, un moment de liniște.
Vă rog, luați loc.
Am pregătit niște glume,
Și nu-mi doresc decât să aduc zâmbetul pe buzele dumneavoastră.
Și pe fețele acestor femei care sunt cele mai frumoase din Andaluzia. Olé, olé.
Iat-o pe prima. (cu accent basc).
Doi basci se întâlnesc. Unul dintre ei îi spune celuilalt:
"Auzi, Patxi, am aflat că fata ta s-a culcat cu "Gonorea".
Iar celălalt zice: "Și ce-mi pasă mie! Atâta timp cât este basc...".
Nu, nu aplaudați, că-mi pierd concentrarea,
și nu e frumos să o spun, dar am rămas blocat cu accentul basc.
Uitați o alta. Doi basci din Bilbao se întâlnesc și își spun:
"Auzi, Kepa, am aflat că ai câștigat 100 de milioane la loterie".
Și celălalt zice: "Păi, dacă am jucat!?".
Foarte mișto sunt bancurile. Tari de tot!
Într-adevăr, ce glumeț ești, și cât de priceput...
Doar că trebuie să mai schimbi repertoriul nițel
și să începi să râzi și de doamna mă-ta.
Chiar așa, fată? A, tu ești bască...
Da, sunt din familia "Gonorea". Du-te naibii! Bască, zici?!
Nesimțirea unora... Nespălaților!
Te-ai trezit acum din siestă și ai venit la club.
Ce s-a întâmplat oare cu tine?
De ce nu te duci la tine acasă și să începi să ridici bolovani
sau să faci ceea ce fac bascii pentru a se relaxa?
Pentru că îmi dau seama că ești cam tensionată.
Ce?
S-a terminat distracția.
Pe mine să nu mă atingi, spaniolule, că te denunț!
Sus Țara Bascilor. Să mi-o...! Să nu mă atingi!
Ia, hai afară, să-ți spun câte ceva!
Să nu mă...! Să nu îndrăznești! Auzi! Pentru că...!
Lasă-mă!
Aici mi-am pierdut timpul.
Hai! Afară! Și să nu te mai întorci!
Nu, stai liniștit, că niciodată în viața mea nu mai vin în Sevilla.
Te uiți la fundul meu?
Ce? Eu să mă uit la fundul tău?
Tu chiar te uiți la fundul meu.
Și ce crezi că unui bărbat ca mine o să-i placă la tine?!
Auzi, tu te uiți la mine doar dacă vreau eu să te uiți!
Vino.
Ce naiba, Rafa! Unde ai dispărut?
Pentru că ultima dată când te-am văzut, erai cu nebuna aia,
Și mă gândeam că iar te-ai încurcat cu o clientă.
Te-ai încurcat cu basca?
Nu, nu, nu, dar nu mai spune mai departe. Doar am dormit, nimic mai mult.
Cum să nu? Să te culci cu o astfel de femeie
este ca și cum te-ai culca de trei ori cu una din Malaga.
Îți voi pregăti cina într-o altă zi. Bine?
Nu ai adus-o acasă, nu?
Ba da.
Ești nebun? Chiar ai adus-o în casă?
Poate fi de la ETA, sau din cine știe ce comando!
Cum să fie de la ETA sau din vreun comando? Ești dus cu capul sau ce?
Nu ai văzut ce fel era îmbrăcată?
Și cum vroiai să vină în Sevilla? Înarmată și cu drapelul Țării Bascilor?
Îți spun un lucru: fata asta caută o casă conspirativă (piso piloto) în Sevilla.
Nu se zice casă conspirativă (piso franco)?
Nu le vorbi de Franco, că se enervează! Și să nu-i dai nici o sticlă.
Pentru că în doi timpi și trei mișcări, ăștia fac cocteiluri Molotov.
Ești dus, știai?
La naiba, Rafa, ai lăsat ușa deschisă,
nu vreau să mă vadă, bine?
Dar am închis ușa, Joaquín.
Mincinosule, chiar am crezut!
Am spus eu că e imposibil să te culci cu o bască.
Dar a fost aici, până acum câteva momente.
Chiar îți bați joc de mine, Rafa! Mai lasă-mă!
Ai grijă, Currito, să nu fie cumva
- un dispozitiv explozibil înauntru! - E, hai.
Ești sigur că este poșeta unei femei?
Nici urmă de ruj, nici rimel, nimic.
Poate femeile basce nu se machiază.
Joaquín, tu ai văzut-o. Putea fi fără probleme Miss Țara Bascilor.
Miss Țara Bascilor. E, hai. Nici chiar așa. Hai, lasă-mă.
Uite, Currito, nu fi...
Vreau... vreau să i-o înapoiez.
Unde să o duci? La poliție?
Nu, ei.
Nu ai spus că a plecat deja?
Bineînțeles.
Ai înnebunit? Tu nu ai ieșit niciodată din cartier.
La naiba...
Cred că m-am îndrăgostit.
Cum să te îndrăgostești de o femeie bască?
- Tu nu te-ai îndrăgostit în viața ta! - Și voi? Ce naiba știți voi?
Între ea și mine s-a întâmplat ceva. Și a rămas în coadă de pește.
În coadă de pește ai rămas tu. Ia uite, Currito, uită-te în agendă
și șterge datele noastre pentru că sigur este ceva despre noi acolo.
Ce trebuie să facem este să ne uităm în telefon,
asta înainte de a face un voiaj așa de lung.
Nu, Curro, nu suna, că se termină bateria.
"Ai-ta", "ai-ta" înseamnă ceva.
Pedrito, ce înseamnă "ai-ta" pe limba lor.
Omule, "aita" înseamnă "tată". Din partea mamei și a tatălui. Tată.
Pedro.
Și eu care așteptam să văd dacă sună ea, dar nu prea mai are baterie.
Taci, că sună.
S-a închis.
Strălucit. M-ați ajutat de nu se poate.
Nici să nu te gândești să mergi cu mașina. Eu am trecut prin Irun,
și mi-au oprit mașina de vreo patru-cinci ori.
Chestia asta îi încântă pe basci. E ceva normal la ei.
Acum cred că lucrurile s-au mai liniștit pe acolo.
Altul care se crede mai cu moț.
Bascii nu suportă să ne vadă nici în poze.
Ăsta e primul lucru pe care îl învață la clasa întâi.
- Asta și cum să facă cocteiluri Molotov. - În două zile, Rafa, o s-o uiți.
Asta este. Asta este, Joaquín, Asta este ceea ce am nevoie: două zile.
În două zile am s-o aduc pe femeia aceia înapoi în Sevilla.
Ea nu are nici o vină că este bască.
Îl lăsați să plece? Opriți-l, că sunteți mai în formă.
E, îl cunosc eu pe băiețașul ăsta,
și nu este în stare să plece în Țara Bascilor.
Bascii nu suportă să
ne vadă nici în poze.
(ton de apel tipic sevilian) Sevilla are o savoare specială...
De unde ești?
(cu accent basc) Cine? Eu? Păi, de unde pot să...
Păi... Păi, basc, de aici. Păi...
Nu de aici, în mod concret, dar de pe aici... de prin Țara Bascilor.
Hei... La revedere.
Da...
De unde ești? Din Andaluzia?
Ei, ai grijă, că eu nu am fost lipsit de respect față de dumneavoastră.
Stai liniștit, că și eu sunt din Cáceres.
Și tu de unde ești? Din Córdoba.
Dar cum să fiu eu din Córdoba? Vă rog frumos! Eu sunt basc.
În afară de a fi andaluz, sunt sevilian, și nu din Córdoba.
(cu accent andaluz) Sunt din Sevilla, din cartierul de la Cruz.
Eu am fost la Expoziție cu soțul meu. Ce frumos a fost pavilionul Poloniei.
Într-adevăr.
Mi s-a pus pata să cunosc pe cineva care să nu fie din Argoitia.
De ce nu vii într-o zi la mine acasă să te servesc cu niște prăjituri?!
Sunt o bunătate.
Auziți, o întrebare.
Strada asta unde se află? "Gasteiz".
Trebuie să cobori la a doua.
Nu cumva ai venit aici pentru fata asta?
Nu, nu, am venit pentru câteva zile, într-o scurtă vizită. Nimic mai mult.
Da.. Fie, e normal să fii îndrăgostit.
Până peste urechi.
Ce nasol, tocmai când am ajuns să ne cunoaștem.
Treci mâine pe la mine? Uite, acolo stau.
Dar eu am venit doar pentru două zile. Nimic mai mult.
Același lucru l-am spus și eu.
Te aștept, cu prăjituri. Hai, băiete, la revedere.
La revedere, dragă.
La revedere, blondo.
Amaia?
Da, intră, intră, sunt în bucătărie.
(cu accent andaluz) Amaia?
Amaia, Ce mai faci? Sunt eu.
Trebuie să fi acum... Nu spune nimic, nu spune nimic. Să vedem,
știu că este o nebunie,
dar unul din noi doi trebuia să o facă, nu?
Ce s-a întâmplat cu părul tău?
Bun, nu e problemă. Ce? Nu te așteptai, nu?
Bun, nu știu dacă asta este ceea ce te așteptai,
dar ceea ce a fost, a fost o aventură de o noapte...
Bine, tu... nu pentru că ești bască, dar... vreau să spun că...
Pentru mine nu a fost un lucru care să mă reprezinte.
Înțelegi? Este doar un fel de a spune.
Și când îți spun să nu mă întrerupi
era pentru că am bătut atâta drum
dar dacă mă întrerupi acum, chiar nu se va întâmpla nimic.
Un moment. Tu erai...? Scuze, dar nu-mi amintesc cum te cheamă.
Ce ironie. Voi, bascii, sunteți în multe feluri, da, sunteți serioși
dar în ceea ce privește glumele, nu prea aveți umor.
Bine, sevilianule, până aici.
Hai că nu-mi face plăcere atitudinea asta.
Să vedem, nu-mi place ce-ți place...
Amândurora.
Bine, vorbește despre tine.
Serios. Am venit să te caut.
Pentru ce?
Cum pentru ce? Pentru că nu ai de ce să mai stai pe aici, prin Țara Bascilor.
- Pot să te duc de aici. - Cum adică?
Să mergem la Sevilla, noi doi, ce naiba.
În plus, acolo te poți pieptăna ca o persoană normală.
Scuză-mă?
Deci ce dorești?
Să chem Poliția (Ertxantza) (el crede că e un nume de fată) sau ce?
Credeam că la început o să fim doar noi doi.
Dar dacă chemi și o prietenă nu e nici o problemă.
Ajunge cu prostiile. Nu am timp de chestii din astea.
- Amaia, cum să plec acum? - Ce vrei?
Doar un lucru: ești deosebită. Ești o femeie deosebită.
Și ce vrei acum? Un premiu?
Bine, dar tu nu ai văzut cum arăți? Hai, serios, nu fii impertinent.
Înțeleg ceea ce simți.
Și după experiența tristă cu Anton,
eu te înțeleg, dar nu toți bărbații sunt la fel.
Cum? Te-ai uitat în telefonul meu?
Cine, eu? Da... bine, nițel, pe ici, pe colo.
Am să-ți dau un "nițel" de nu o să-l poți duce, ce naiba!
Cât despre Anton, trebuie să i-o plătești, pentru că nu s-a căsătorit cu tine.
Rușine să-i fie.
Hai, că m-am săturat de tine.
Cred că nu vrei să ai de-a face cu mine, baby.
Cum "baby"? Ia mai du-te naibii!
Acordă-mi câteva zile. Înțeleg că ești nehotărâtă.
În a te îndrăgosti astfel... pe nepusă masă, dar...
Acordă-mi un sfârșit de săptămână... și nu o mai vrei să plec.
Nu, nu, nu. Hai...! Ai, mamă...!
La mama naibii...!
Ce faci? Sună la pompieri.
Da, da, "la pompe, pompe "...
(cu accent basc) Vrem independență!
Dar, de ce fugi?
Pentru că sunt de-al vostru, și mă gândeam că
o să dau foc la niște containere spaniole.
Acolo, sus! Nu te mișca!
Nu am fost eu.
Ce? Încingi atmosfera pentru manifestația de mâine, nu?
(cu accent andaluz) Dar nu știam că mâine o să aibă loc o manifestație.
Acum că lucrurile s-au liniștit.
Chiar nu mai era nevoie de mișcări de stradă din partea andaluzilor.
Ați sunat la numărul pe care vi l-am dat?
Spune că nu te cunoaște.
Face pe inabordabila. Tipic femeilor basce de pe aici.
Asta a pus capac după ce tot ce i-am spus.
Tu ești nou sau ce?
Și să nu mai faci scandal în seara asta.
Dar eu sunt sevilian. Ce vreți să vă mai zic?
Că nu mă interesează luptele astea de stradă.
Salutare!
(cu accent basc) Nu a făcut nimic rău.
Cel din Sevilla, adică.
De aceea m-am camuflat și am accent.
Dar trebuie să fiu mai atent pe viitor,
pentru că nu cred că m-a crezut.
Dar... Să vedem...
Serios?
Da, da.
Nu știu. Ce anume?
Că ai dat foc la un container?
Bineînțeles. "Duceți-vă la naiba!" Cu toții.
Eu întotdeauna am spus că dacă este vorba de lupta de stradă
trebuie mers mai departe, nu?
- Cu siguranță! - Dar cine ești tu?
Eu?
Inaki.
Inaki "Mitraliera".
"Mitraliera"?
La naiba, nu-mi amintesc să...
Nici eu.
Auzi, tu faci parte dintr-un comando sau...?
Păi... posibil. Hai, bineînțeles că da.
Cum se cheamă?
Comandoul.
"Guipúzcoa"!
Am înțeles.
Cel mai bine este să nu spui cu voce tare numele meu, pentru că...
conducerea comandoului nu a vrut să fiu la vedere.
Dar atunci când este vorba de-ai mei, nu pot să tac.
Auzi, am vorbit din nou cu fata aceia.
Știam că dacă... se insistă puțin, se rezolvă.
Și ce? Ce a spus?
Că nu vrea să audă nimic de tine.
Ia te uită, e ca nouă.
Da, dar nu e terminată.
Jumătate. 1.000 de euro.
Și ce să fac cu ea?
500. La naiba, cel puțin plătește-mi materialul.
Din tot materialul sigur o să poți face o altă rochie
pentru o altă proastă care o să vrea să se căsătorească.
Amaia! Îmi pare rău, într-adevăr. Și te înțeleg foarte bine, dar nu...
Mă înțelegi? Sau mă înțelegi?
Păi, fată, știi cum este lumea. Vorbește că...
Anton te-a lăsat cu ochii în soare... și... Îmi pare rău, pe bune.
Făceați o pereche frumoasă...
O pereche frumoasă pe naiba!
Tată?
Amaia.
Auzi, nici nu știi ce mă bucur să te aud.
Ce s-a întâmplat?
Nu, vroiam să-ți răspund la telefon, dar s-a terminat bateria.
Când m-ai sunat eram în barcă.
S-a întâmplat ceva cu telefonul tău? Mă rog, nu mă interesează.
Auzi, știu cum pare, dar să mă suni din nou.
Un... moment, stai, stai. Așteaptă, așteaptă.
Da, lucrurile astea se vorbesc față în față.
Ce spui? Cum adică vei veni?
De aceea te-am sunat. Tocmai ce am intrat în port.
Ce?
Amaia, Amaia.
S-a întrerupt... iar...
Salut.
Cam lung voiajul, la naiba! Am cam forjat barca asta.
Dar, s-a comportat bine. Ce s-a mai întâmplat? Ce mai e pe aici?
Toată săptămâna a plouat.
Da?
Bine, mă rog, nimic.
Arăți neschimbată.
Nici chiar așa.
Întotdeauna mi-am amintit de ziua ta de naștere.
Dar nu am vrut să te sun, pentru că nu vroiam să te simți prost.
În primul an, mi-a căzut telefonul din mână, într-un pahar de lapte.
10 aprilie, 10 aprilie...
13 octombrie.
Așa, 13 octombrie, exact. Corect spus.
Bine, acum, se pare că... am reluat legătura și...
Și dacă vrei, te voi suna pe 13 octombrie.
Bine, bine...
Tu ce mai faci? Cum o mai duci?
Nu, nu. Bine, tot cu taxiul.
Tată, ceea ce vreau să spun e că sunt într-o încurcătură.
Îți jur că presimțeam asta!
Știam că nu mă suni pentru orice fleac.
Am venit într-un suflet. Sigur o să-mi spui că o să fiu bunic.
Nu, nu, nu. Stai, așteaptă. Tată, stai un moment. Nu.
Am așteptat destul. Uite, Amaia, asta este pentru mine...
Nu știi ce înseamnă asta pentru un tată.
Nu cred că ai înțeles.
Păi, nu e nimic de înțeles. Așa stau lucrurile și gata.
Ceea ce este al nostru... Bun, dar sunt momente,
în care tatăl trebuie să fie prezent și să plătească pentru nunta fetei lui.
Nu, nu trebuie să plătești nimic.
Și părintele Inaxio trebuie să oficieze cununia, cel care te-a botezat.
Tată, tocmai ce ai sosit și nu trebuie să te dai peste cap pentru nuntă...
pentru că este deja organizată, și...
nu știu dacă este o idee bună să vii.
Da, bine, bine.
Ce?
- Nu, nimic. - Ce?
Nu, bine, nimic, nimic.
Ce nimic?
Va veni și mama ta, nu? Păi, înțeleg foarte bine.
Și nici nu vreau să mă amestec...
Pentru că va fi o nebunie.
Spune-i mamei și sevilianului cu care este că-i invit și pe ei.
Dacă vin sau nu la nuntă, mi-e indiferent. Când va avea loc?
Sâmbătă.
Voi sta cu voi până vineri.
Cum adică cu noi?
Ce naiba, să-l cunosc pe băiat. Nu pentru asta m-ai sunat? Cum îl cheamă?
Pe cine? Pe Anton? Nu, tată.
Nu poți să-l cunoști acum și să-mi aud vorbe.
Cum adică? Nu vreau să pățești ce am pățit eu cu mama ta.
Spune-i să vină în seara asta la cină. Tu, el și cu mine.
Da... nu știu... Bine, să văd dacă este disponibil.
Dar, spune-i...
Da, da.
Bine.
La naiba, Rafa, ce m-ai speriat!
(cu accent andaluz) Dar, de ce te-am speriat?
Când m-au sunat, m-am gândit că ți s-a întâmplat ceva.
Dar le-ai spus că nu mă cunoști.
Și ce vroiai să le spun, așa, dintr-o dată?!
M-am gândit toată noaptea cum să te scot de acolo.
Și ieri nici nu vroiai să auzi de mine, Amaia.
Bun, ieri nu am fost foarte politicoasă.
Dar pune-te în locul meu, nici nu-mi vine să cred.
Dar ieri m-ai dat afară din casă!
Ascultă, Rafa, dacă începem cu exagerările, nu ajungem nicăieri.
Uite, ți-l voi prezenta pe tatăl meu.
De ce vorbești de tatăl tău? Ce se întâmplă aici, Amaia?
Pentru că tu m-ai sunat, nu?
Eu? Hai... Bine, ba da, dar... fără să vreau.
Poți să vorbești fără accent andaluz?
Cred că ai căzut în cap când erai mică.
Amaia, despre ce este vorba?
Păi, nu vreau ca tatăl meu să afle că am rămas cu ochii în soare.
Bun, ăsta e un lucru bun, dar eu plec înapoi, la Sevilla.
Vai ce frumos. Ieri, vai, ce vrăjeală și ce nebunie...
dar e tipic andaluzilor, nu? Vorbărie multă și apoi...
Bine, și ce am eu de câștigat din asta?
Trei zile cu mine. El pleacă sâmbătă. Nu mori pentru două zile.
(cu accent basc) Păi, trebuie să ne pregătim bine pentru asta.
De exemplu, cum ne-am cunoscut?
Păi, știu eu, să luăm cazul cel mai comun: într-o discotecă.
Asta e foarte probabil în Ibiza. Aici e Țara Bascilor.
Păi, la sală sau în oraș.
Aici tinerii nu se culcă împreună din prima seară.
Dar noi ne-am culcat din prima, "la dracu"!
Nu mai spune "la dracu"!
Am înțeles.
Bine, poți spune "la naiba" în loc de "la dracu",
pentru că dacă tatăl meu te aude...
Și cum ne-am cunoscut, la naiba?!
Ne-au făcut cunoștință niște prietene din oraș.
Este prea banal. Nu are nici un Dumnezeu.
Tatăl tău nu ne va crede.
Bine, ne-au făcut cunoștință niște prietene de-ale tale și așa ne-am cunoscut.
Ne știm de trei săptămâni.
Trei săptămâni până când să ne culcăm împreună? Anton era un campion, nu?
Trei săptămâni până să-mi ceri numărul de telefon.
Auzi, asta e bună pentru partea cu sala,
dar nu pentru a ieși în oraș cu prietenele, nu?
Da, foarte bine.
Foarte bine, cu asta pot să car marfa din port,
dar seara îmi pun un pulover.
Și eventual un șal.
Nu, îți bați joc de mine. Ceva mai mare nu ai?
Ceva mai mare este rahatul în care tatăl meu te va băga
dacă află că ești andaluz.
Auzi, nu crezi că ai băgat mâna unde nu trebuie?
Telefonul.
Ca nu cumva să te sune vreun prieten de-al tău și să o încurcăm.
Îmi tai orice legătură cu ai mei și mă lași fără nici un contact.
Lucrul ăsta este tipic radicaliștilor basci.
Trebuie să facem ceva și cu părul.
Păi, da, ar trebuie să te aranjezi un pic
că arăți ca naiba.
Eu vorbesc de freza și fixativul tău.
Nu. De ce vorbești de fixativ?
Poți să-mi schimbi religia dar să nu te atingi de fixativul meu.
Stai cuminte! Uite, aici facem un piercing.
Nu, să vedem... Aici o să-l punem.
O să întârzie sau ce?
Este punctual, dar nu știu ce s-a întâmplat azi.
Nu, mai bine, astfel profit de ocazie să-ți spun un lucru:
sunt foarte mulțumit că în sfârșit ai ajuns bine.
Cum adică în sfârșit?
Acum o lună și ceva mi-a spus cineva că nu-ți mergea prea bine.
Nici nu mi-a povestit prea multe că nu vroiam să știu, dar...
Bun, gura lumii poate să spună ce vrea.
Astăzi vei vedea că Anton este super.
Salutare.
Care e treaba, Koldo? Ce mai faci? Salutare!
Salut! Chiar azi ai întârziat.
Nu, vin de la pelota, ce naiba.
A, joci pelota?
Întreaga zi de duminică exersează.
Atunci când organizăm vreo manifestație, nu. Și manifestații și pelota.
Combinăm sportul cu independența.
Ce vrei să bei?
Un... pahar de...
José Mari, adu un pahar de txikito. Auzi...
îmi aduce aminte de băiatul acela cu care ai ieșit, cel din sud.
Ai ieșit cu unul din sud?
Din Vitoria. Dar pentru a fi din Alaves, trebuia să aibă opt nume de familie basce.
- Câte trebuie să aibă? - Minim opt.
Bunicul meu avea 16.
Și Anton are opt nume.
Destul de multe.
Și care sunt?
Ajunge cu asta, tată.
Nu, să văd dacă recunosc vreunul.
Păi... Gabilondo, Urdangarin...
Zubizarreta, Arguinano...
Patru.
Și apoi din partea mamei...
Igartiburu, Erentxun...
Șase.
Ce se întâmplă? Le-ai uitat pe celelalte sau ce?
Nu, dar mi-am adus aminte de înaintașii mei și...
Unchiul Zubi, adu-ți aminte. Ce caracter. M-am emoționat, scuze.
Otegi...
La naiba!
Și Clemente.
Clemente nu este basc.
Eu zic că este basc. Cât cuprinde.
Nu este basc și gata!
Nu este basc?
Ce nefericire va fi în familia mea când vor afla.
Bun, dar nepotul tău va avea opt nume. Hai, luăm cina?
Bine, bine. Dar de unde vine Clemente, se mănâncă paella (mâncare valenciană).
Haide.
Dar ce este chestia asta cu Clemente? Nu mă înnebuni!
Dar m-am emoționat fără motiv.
Nu mai vorbi atâta de pelota și nu mai vorbi urât.
Că nu mai ești în Sevilla.
Auzi, arăt ca un "naționalist"?
Patriot.
Da.
Concentrează-te. Hai.
Bună seara.
Salutare, bună seara.
Astăzi avem în meniu fasole, salata mixtă,
ardei umplut cu crabi, crochete de cod,
ciuperci sote, calamar,
merluciu și carne de vită.
Eu vreau doar calamar.
Nu se poate alege, doar ăsta este meniul.
Aici se mănâncă ceea ce este.
Nu, nu, Anton vrea calamar.
Întotdeauna merge calamarul, nu?
Și noi ceilalți la fel. Să vedem cât ține de foame.
Și de băut? Vin, cidru...?
Vin.
Din amândouă.
Și cidru... Amândouă.
Bine.
Dar a uitat să ne spună ce fel de vin are.
Amaia, te rog, poți să-mi aduci meniul?
Imediat, după ce aduce fasolea, îi spun...
Du-te și adu-mi meniul, dragă, te rog.
Crezi că mă poți păcăli sau ce?
Cum adică?
Mi-am dat seama de cum ne-am strâns mâna.
Uită-te în ochii mei atunci când îți vorbesc!
Pâine?
Tu nu ai jucat pelota în viața ta. Cu mâine alea? Hai, du-te de aici!
Bine, de câteva luni bune s-au terminat meciurile.
Uite, asta este ceea îți face un ton de 920 kile,
atunci când ți se agață firul undiței de gât.
Are o tonă. 20 de minute mi-a luat să-l trag afară.
Și nu a fost în stare să mă tragă în apă.
Înțelegi unde bat?
Cred, că este o metaforă între mine și ton.
Nu știu ce i-ai spus lui Amaia de te place,
dar pe mine nu mă păcălești. Ți-o spun direct, fără menajamente.
Te fac arșice în doi timpi și trei mișcări.
Și astea nu sunt nici metafore nici amenințări, bine?
Și acum... Să mâncăm.
Care e treaba?
E de bine.
Aici cu tatăl tău. Vorbeam de una, de alta.
Fasole.
Vin "Marqués de Zigoitia" aveți?
Avem.
Atunci adu-ne o sticlă sau mai bine două.
Două?
Două.
Dar ce se petrece?
Hai, că servesc eu.
Păi cum să mâncăm noi trei doar asta?
Nu, nu, este doar pentru ca să se răcorească.
Păi, mie nu-mi ajunge nici de început.
Și ăsta? Are emoții sau ce?
Emoții? Nu, nu. De ce?
Nu știu... Ce se întâmplă cu el?
Bine, bine, este puțin emoționat și el.
Vă văd rar pe amândoi. Și te cunosc bine pe tine.
Nu m-ai văzut de șase ani, nu mă cunoști. Iar pe el îl știi de câteva minute.
Păi, îți spun pe șleau, nu-mi place.
Tată, cea care se căsătorește sunt eu.
Vom vedea. Dă-mi cheile, conduc eu,
pentru că se pare că sunt cel care a băut cel mai puțin.
E în regulă, băiete?
Da, da... vroiam să văd dacă sunt pe acolo, niște ciuperci... interesante,
dar nu e nimic, ciuperci obișnuite și niște hribi.
Koldo, mulțumesc pentru cină și ne vedem mâine.
Nu, nu, cum așa? Te ducem noi cu mașina.
Nu, îi place să meargă pe jos, pentru că în general îi place să meargă pe jos.
Și face bine după cină, puțină mișcare.
Ce mișcare? Că ai făcut deja mișcare în boschetele ăla.
Bine, extraordinar, unde locuiești?
Păi, prin... între periferie și centru... pe la mijloc.
Tu conduci și noi îți spunem unde.
Așa, îți spunem unde și...
Hai, urcați.
Nu știu, dacă la vârsta voastră este sigur să...
Ce? Pe aici?
Păi, foarte bine, Koldo. A fost o seară fenomenală.
Nu, la drum mă refer.
La dreapta. Dreapta...
Auzi, Anton, tu știi unde locuiești?
Dar cum să nu știu, Koldo?
Aici. Aici este.
Sigur?
Sigur, Koldo. Sigur.
Mulțumesc, Koldo, perfect.
Salutare.
Păi, într-adevăr e departe.
Întotdeauna mi-a plăcut să stau la munte, Koldo, mulțumesc.
Hai, te aștept aici.
Bine.
Să ne prefacem că ne luăm la revedere.
Dar ce...?
Bine.
Erai să facem o gafă.
Haide.
Vin.
Bine, ce vei face? Pentru că eu trebuie să plec.
Știu eu. Păi, du-te, mă descurc.
Ce face?
Nimic. Mergem?
Dar de ce nu intră în casă?
Nu știu, se plimbă un pic. Hai, să mergem.
Stai, așteaptă...
Anton, ce se întâmplă? Ți-ai pierdut cheile?
Nu-i nimic. Mergeți liniștiți.
Bineînțeles, să mergem.
Stai, așteaptă... Dacă nu intri, înseamnă...
Că am pierdut cheile.
Vezi? Ce ți-am zis?
Dimineață am tăiat lemnele.
Ba încolo, ba încoace, și s-au dus cheile.
Ți se întâmplă des?
Se mai întâmplă.
Ia uite, acolo e ceva deschis. Ai noroc.
Da, o să văd eu acum. Mulțumesc... la revedere. O seară bună.
Sunt un patriot!
Nu, omule, nu. Hai, intră.
Aici, eu te susțin și urci. Hai, sus.
Nu. Cum să-l ridici tu?
Ba da, se poate face, ce naiba.
Tată, nu.
La naiba. Hai, Anton, cu mine.
Ne descurcăm noi.
Koldo, e frig afară... și tocmai ce am terminat cina.
Îți sprijini bine piciorul și la trei te ridici, da?
Hai, odată, sprijină-te, că te văd cam nehotărât.. Hai!
Unu...
Doi... Hai!
Trei... Hai!
Mulțumesc, Koldo.
Ai văzut? Gata, am terminat aici. Să mergem, dragă.
Ce se petrece aici?
Nu țipa, te rog.
Eu sunt. Trăiască Spania și Constituția.
Ai auzit?
Nu, nu am auzit nimic. O fi fost ceva din pădure. Hai, să mergem.
Tu ești andaluzul!
Da. Eu sunt... Sunt Anton, mă rog Rafa, dar Anton totuși.
Păi, m-ai speriat un pic. De ce mi-ai spus că vii?
Am rămas fără usturoi și pâine, pentru la cină.
Nu-mi vorbi de mâncare, că o să vomit.
Am încurcat-o.
Trebuie să mă ajuți...
Mă numesc Mercedes, dar îmi place să mi se spună Merche.
Nu, îți voi spune Arantxa.
Dacă numele este important pentru tine, prefer să fie Anne.
Anton!
"Anne". Dar să intri în joc, da?
Începând de acum o să fii mama mea, fie ce-o fi.
Bine, stai liniștit, știu să-mi joc rolul.
Anton, ești bine?
Da, da. Sunt. E în regulă. Vin.
Auzi, sper că nu te-am supărat cu numele de Arantxa,
dar este pentru că coafura mea seamănă mai mult cu... Anne.
Salutare, ce se întâmplă?
Nu, nimic... Totul e bine?
Este fantastic, suntem aici, amândoi, în familie.
Ați vrea să intrați? E bine, Antonito?
Koldo, ți-o prezint pe Anne, mama mea.
Da, sigur, Anne. Încântată.
Anne... Igartiburu?
La naiba! Ce coincidență.
Sigur, precum cea... ca aceia de la televizor.
Toată viața am fost mamă și fiu și nu ne-am dat seama!
Doriți să serviți ceva?
Bine.
Ținem foarte mult unul la altul.
Nu e nevoie, că ei pleacă deja.
Și? Nu e frumos să nu-i invităm la noi.
Deși mai avem mici neînțelegeri
este un băiat de milioane.
O să ne vedem cu o altă ocazie.
Mâine.
Dar de ce mâine?
Auziți, dacă vreți, putem să ieșim mâine la un pescuit.
Și seara să pregătim ceea ce am pescuit ziua. Eu sunt pescar.
Da, și eu sunt Anne. Încântată.
Bun. Acum... acum vă lăsăm. Că este târziu. Hai, să mergem.
Bine. La revedere.
Tată, te rog...
Pe mâine, dragilor.
Pe mâine, la naiba. Eu mâine plec de aici.
Dar mâine o să mergem la pescuit.
Tu chiar nu ai văzut ce nesuferit este Koldo ăsta?
Păi, mie mi s-a părut chiar drăguț.
Eu plec la Sevilla.
Tu nu te întorci la Sevilla fără fata asta.
Nu trebuia să vin din capul locului, asta e problema.
Și mie mi s-a întâmplat la fel, cu Antonio al meu, Dumnezeu să-l aibă în pază.
Am venit în Țara Bascilor pentru el și uită-te la mine,
nu mai vreau să mă întorc la Cáceres.
Dar eu am să plec și nu mă mai întorc.
Și eu am spus asta în prima seară petrecută aici.
Acest autobuz merge direct la Bilbao, nu?
Da, da...
La naiba!
Ce s-a întâmplat?
Dă-i bice, omule, nu vezi că femeia aia este nebună.
Kepa, deschide, este important pentru mine. Mulțumesc.
Amaia ce naiba faci?
Nimic, stai liniștit. Nu e nimic. Hai, să mergem.
Nu merg nicăieri.
Ți-am adus hainele. Coboară.
Și ce vei face? Mă vei sechestra?
Să vedem, să mă sechestreze la modul figurat.
Știți..., nu știu dacă voi ați înțeles...
Domn' șofer, autobuzul ăsta nu merge direct la Bilbao sau ce?
Mâine va pleca. Mai suportă încă o zi, te rog.
Nu știu dacă pot face lucrul ăsta.
Anton.
Iar îi dă cu Anton!
Să-ți zică Anton, cât suntem împreună. Nu sunteți cu tatăl meu?
Da, da, dar... Cred că suspectează ceva.
Spune că nu pare că sunteți de trei ani.
Ți-a spus asta?
Da. Nu încetează să mă întrebe dacă așa sunteți voi...
atât de puțin drăgăstoși unul cu celălalt.
Într-adevăr, iubirea nu se vede la voi. Sunteți certați?
Nu-mi pasă ce spune, numai să plece mâine.
Bine, Amaia, Merche are dreptate.
Dacă tot ne-am băgat în asta, măcar să facem lucrurile să meargă bine.
Dacă vrei să o facem de oaie...
Vin acum.
De acum încolo, lasă vrăjeala cu mersul de mână
și cu săruturile că nu ține.
Dar un sevilian care se dă drept basc, cam ce crezi despre asta?
Ești fenomenală, fată.
Nu mai insista.
Și nici să nu te gândești să-ți pui mâinile în jurul meu.
Despre ce vorbim? De partea moale sau de cea tare?
De zona curelei.
Vine.
O să-ți trag una, la naiba!
Ce? Sunteți gata să pescuim un ton?
Da!
Haideți, să mergem.
Ai grijă cu fata asta că mi se pare că este un pic manipulatoare.
Stai liniștită, Merche, totul este sub control.
Pentru a avea totul sub control, nu trebuie să te lași dus de nas.
Am nevoie de timp. În două zile îmi va mânca din palmă.
- Îți spun eu asta. - Serios?
Cu siguranță!
Pe vremea noastră, cuplurile erau altfel.
Acum tinerii o zi se înțeleg bine, a doua zi, se ceartă...
Da, nu e de bine.
Nu mi-o lua în nume de rău, dar te cunosc doar de o zi, dar...
Despre ce este vorba?
Nu... nimic.
Să vedem, în primul rând...
păi, îmi pare, nu rău, dar cam... ciudat...
Cam ciudat mi se pare băiatul tău.
Foarte frumos. Îmi spui că nu-ți place de băiatul meu?
Nu, femeie, nu.
Ai grijă, că și fata ta le are pe ale ei, da?
Crezi că îmi convine ca băiatul meu să se căsătorească cu o taximestristă?!
Nu cred că e cazul pentru o căsătorie din interes.
Păi, ți-am spus eu așa ceva?
Sau alte lucruri asemănătoare? Nu.
Da, da.
Dacă tot suntem sinceri... ne vom spune totul, nu?
Bine. Și ai vorbit cu Anton despre toate astea?
Pe Amaia nu trebuie să o plac eu, deoarece el se căsătorește cu ea.
Și de pe altă parte, uită-te la ei. Cum să nu se potrivească?
Mâna ta este prea jos.
Pe curea ai zis că o pot ține.
Degetul mic nu este pe curea.
Degetul mic este un pic la limită dar nu atinge zona moale.
Ridică-l.
La naiba, se presupune că ne vom căsători, fată. Simte-te bine.
Nu pot să mă simt bine, dar îmi atingi fundul.
Mă refer la momentul ăsta de Titanic, atât de frumos
și pe care îl trăim acum. În afară de asta, fundul nu e partea ta cea mai mișto.
Scuză-mă?
Te voi săruta.
Dar ce are fundul meu?
Cu limba, te avertizez.
Rafa, nici să nu te gândești.
Dragilor, vă simțiți bine?
Amaia, du-te să o ajuți pe Anne.
La ce?
Te rog. Du-te.
Auzi, Anton?! Tu ai călătorit mult?
Omule... păi, a fost o perioadă din viață în care am văzut lumea.
Cu siguranță.
Am fost în... am fost în Guipúzcoa, în Donosti, Hernani, Rentería...
Vai, vai...!
Eu, la vârsta ta, credeam că dacă rămân în Argoitia,
o să pierd mult, dar... a fost de-a-ndoaselea.
Și mi-am pierdut soția și am rămas fără nimic.
Înțelegi de ce vreau să-ți spun lucrurile astea?
Tată E ceva aici, ce trage tare!
Tocmai într-un moment nepotrivit, dar...
Bun. Pariu că am să scot din apă un ton mai mare de 15 kile.
Un pui de ton, dar... nu un ton.
Să facem pariu.
Hai!
- Foarte bine. - Mulțumesc.
- Salutare! - Salutare.
Salut. Dă-ne trei pahare, băiete, și să plătească ginerele.
La naiba, uite cine a venit! Ugaitz!
Ugaitz, acesta este cel despre care ți-am vorbit. El este.
Salutare.
Asta este gașca lui.
Auzi, e din partea mea, că o să închidem. Astăzi trebuie să mergem la manifestație.
Păi, nu mi-ai spus nimic de asta.
Despre ce? Ce zi e azi? Joi?
Uite, într-adevăr, nu știu unde mi-a fost capul.
Sunt în comitetul de organizare a manifestației.
Da, mi-ai spus.
Auzi, să pun niște muzică a formației Kortatu?
Nu, nu, pune-mi doar niște măsline și va fi bine.
"Măsline", zici. Ce nostim ești!
Eh...
Auzi, "Mitralieră", ceea ce ai spus o s-o facem, nu?
Ce să facem?
Să mergem "mai departe". Ne bazăm pe asta, nu?
Omule, un moment, totuși...
Hai, vei vedea. Să mergem.
Spune-le ceea ce ne-ai spus nouă acum câteva zile.
La naiba! Hai, fără frică, "Mitralieră"!
Da, da... voi vorbi în bască fără probleme.
Ceea ce se petrece este că eu gândesc mai mult în limba bască
și traduc în spaniolă pentru a vorbi... "oficial".
Da, așa este el.
Ești un adevărat "patriot". Hai, spune ceva prietenilor tăi de aici!
Spune ceva în limba bască, deoarece nu te-am auzit vorbind astfel.
Fumatul... este interzis.
Și asta de ce?
Și asta ce, Koldo, mai concret?
De ce este interzis fumatul.
Are și el o obsesie.
Nicotina și Spania nu fac casă bună împreună.
Ce are de-a face una cu alta?
Bineînțeles că are, Koldo.
Impozitele pe tutun unde se duc? Către guvernul Spaniei.
Poate părea un concept puțin deplasat, dar așa sunt eu.
Pe primul loc sănătate și apoi independența.
Independenți da, dar sănătoși să fim.
Vinul ăsta este al naibii de bun, nu?
Bine, mergem sau ce?
Da.
Mergeți voi, noi trebuie să luăm "niște lucruri".
Independență! Aceasta este singura modalitate.
Independență! Lupta este singura soluție!
Trebuie doar să stai cuminte. Nu se va întâmpla nimic.
Eram pe punctul de a mă converti
în noul lider al luptei de stradă, Amaia.
Independență! Lupta este singura soluție!
Ei, ai un loc asigurat în prima linie!
Al naibii. Vino, vino, vino. Aici este!
Panarama asta zice ceva de prima linie. Despre ce este vorba?
Ce este asta... o manifestație sau o luptă pe front?
În ce mă bagă tipul ăsta...
Stai liniștit, că aici niciodată nu se întâmplă nimic.
Independență! Lupta este singura soluție!
Vino, vino, la naiba! Haide.
Hai, ia megafonul că vrem să te auzim.
Să nu... Să vedem, pot să spun niște cuvinte "de luptă".
Care îmi plac atât de mult, încât i-aș supăra pe spanioli.
Koldo, sper că nu te superi.
Hai, omule, lasă abureala, dă-i drumu'.
Suntem mai buni... decât spaniolii.
Suntem...
Suntem mai buni... decât spaniolii.
Suntem mai buni... decât spa...
Dar, de ce naiba nu vorbești în limba bască?
Ce?
Cam ciudat ești. Vorbește în bască!
Păi... ce... ce vrei? Să vorbească în bască?
Eu... eu vorbesc în bască.
Despre ce este vorba... cui solicităm independența?
Bascilor? Nu! Spaniolilor.
Dacă vorbim în bască, nu ne vor înțelege, ce naiba.
Bineînțeles că nu. În spaniolă, tată, să-i ia naiba.
Lăsați nasulia, vrem amnistia.
Hai, Argoitia, sus, la naiba. Trăiască Țara Bascilor!
Acum câteva minute s-a comemorat
în cadrul unei manifestații pașnice din orașul său natal
la care au luat parte și oamenii simplii
un important conducător naționalist.
Încet, omule, încet.
Haide, Argoitia!
Doamne Dumnezeule!
Mare, mare, mare... și extraordinară Țară a Bascilor!
Pedrito, dă-mi telecomanda.
Mare, mare, mare... și extraordinară Țară a Bascilor!
Sta, stai... Țara Bascilor are o culoare specială!
Țara Bascilor are o culoare diferită!
Stai, stai...
Chelner!
Dar ce naiba spui?
La naiba deloc, Koldo, suntem pe val.
Chelner!
Poftim?
O porție de curcan!
O porție de curcan?
"Curcanul" polițist, nițică diversiune.
Curcanii polițiști, nițică diversiune!
Las-o moartă.
Cum să o las moartă? Sunt în formă.
Mai taie.
"Curcanul" polițist...!
Sunt stăpân pe situație.
Păi, uită-te la ei cum arată. Las-o așa.
Nițică diversiune. "Curcanii", nițică diversiune.
"Curcanul" polițist, nițică diversiune. "Curcanul" polițist, nițică diversiune.
Trăiască Țara bascilor! Trăiască Țara bascilor!
Și acum ce facem, "Mitralieră"? Uită-te la asta!
Ce ați făcut?
Ceea ce ne-ai spus!
Și acum ce? Ce ne spui, facem.
Păi, nu știu. Trebuie să ne ascundem și să așteptăm ordine de mai sus.
De sus, de unde?
Până la independență și dincolo de ea!
Bun.
Auzi, auzi, asta nu este din "Toy Story"?
Ce? Cum este peștele?
Mai proaspăt de atât nici nu vei găsi.
E foarte bun.
Al naibii de bun, Koldo.
Uite, Anton, îți voi spune un lucru.
Eu, pe când eram tânăr, eram și eu dedicat problemei
independenței. Dar erau alte vremuri, Franco, și restul.
Dar astăzi, să duci lupta de stradă pentru independență atât de serios
băiete, nu știu...
Omule, Koldo, nu e chiar atât de serios, este doar un "hobby".
Atenție, da? Că și eu sunt basc, nu. Adevărat.
Sevilla are o culoare specială...
Adevărat...
Ce? Un pic de vin, tată?
Este al naibii de bun vinul ăsta? Amayita, ce se...?
Ce se aude?
Ce? Eu nu aud nimic. Nici voi, nu?
Taci.
Sună precum...
O melodie seviliană nu poate fi?
O melodie seviliană, zici!
O melodie seviliană în Argoitia!
Asta mai lipsea...
Să nu îi mai pui vin tatăl tău.
Parcă se aude de pe aici. Serios.
Hai, noroc.
Ridică paharul, Koldo.
Noroc!
Să mă ia naiba! Dar ce...?
Tată, unde te duci?
Taci! Vine de acolo, ce naiba.
O melodie seviliană în Argoitia!
Așa...
Stai, stai, tată... Trebuie să... Trebuie să-ți spun ceva.
Păi, da.
Nu trebuie să-i spui nimic, Amaia.
Ce se întâmplă aici?
Păi, un lucru important trebuie să-ți spun, ca să știi...
Nu e chiar așa de important.
Îi voi spune.
Ieri au venit la cină, mama și cu bărbatul ei și și-a lăsat lucrurile aici.
Sevilianul? Aici?
Da.
Trebuie să-mi dau seama.
Nu știam cum să-ți spunem, Koldo.
Lua-l-ar naiba!
Este telefonul său. Hai, să mergem, de acum știi.
Ăsta este al lui?
Da.
Vreau să văd cum arată acest nemernic.
Să-l ia naiba!
Nu trebuie să-i plătim siestele cu impozitele noastre,
și nici să vină aici după femeile noastre!
Bine spus.
Păcat de fereastră.
Credeam că este deschisă.
Nu, e viața ei, nu mă interesează.
Dar, nu știu... sevilianul? Ducă-se...
Îți dai seama ce impresie i-a făcut fiicei mele!?
Stai liniștit, Amaia a rămas cu tine.
Asta da. Ea poate să spună ce vrea, dar fata a rămas cu mine.
Ea întotdeauna a spus lucruri bune despre tine.
I-a fost dor de tine foarte mult.
Ți-a spus ea asta?
Da. Bine, tot timpul Koldo în sus, Koldo în jos.
Dacă Koldo așa, dacă Koldo pe dincolo...
A fost o perioadă când nu ne-am vorbit. Ani întregi.
Ea a fost nefericită.
Deși fata nu a vrut să vorbească
asta nu înseamnă că nu te iubește foarte mult.
Bine, așa și eu, cu Anton.
Ce frumoasă ești.
Bine, mamă, trebuie să mergem.
Nu, omule, nu. Cum să mergeți acum?
Rămâneți aici să dormiți. Nu Amayita?
Tată, nu avem loc. Cum mi-ai spus?
Hai, mergeți să dormiți voi doi. Noi trebuie să terminăm vinul ăsta.
Păi, să vedem, dacă și băiatul nu vrea să rămână,
nu putem să-l obligăm, nu?
Nu sunt obligat deloc.
Dacă trebuie să dormim împreună, ca să nu ne mai deplasăm...
păi... asta este.
Dar mă crezi fraier sau ce?
Am văzut că ai în sertare hainele lui.
Amaia, am cam băut...
Nu e bine să plecăm acum, și așa stăm cam departe.
Auzi, un lucru...
Ca să știi...
că și eu ți-am dus dorul.
Ce?
Amaia, te iubesc mult.
Foarte mult.
Și eu te iubesc pe tine, Anton.
Bine, ca să nu se întâmple nimic, să nu terminați sticla, da?
Ce faci?
Este mult material aici, jos, e nevoie de aerisire.
Auzi, nu mi-ai spus că mama ta este cu un sevilian.
Cred că este ceva în gene (ADN), nu?
Puneți chiloții, Anton.
Nu sunt Anton, sunt Rafael Quirós!
Ajutor al confreriei "Divino Creador".
Și asociat la clubul de fotbal Real Betis: asociatul numărul 14.430.
Am trei fotografii cu Gordillo: două semnate și una cu dedicație.
Un moment!
Da!
Auziți, nu e nimic.
Doar să știți și voi. I-am spus Annei
să rămână să doarmă și ea aici, având în vedere ora înaintată, da?
Iar cearceafurile le-am luat din dulapul de jos de la intrare, bine?
Și mâine ne vom lua rămas bun în port.
Pa, tată.
Cum vă simțiți?
Foarte bine. Mulțumim pentru întrebare, Koldo. Tu?
Hai, tată, închide ușa, te rog?
Bine, bine...
Dă-mi drumu în secunda asta.
A intrat cam repede tatăl tău, la naiba.
Nu mai vorbi urât și dă-mi drumu, ce naiba.
Ție de ce ți-e frică? Că te ating prea mult sau ce? Și apoi...
Ce?
Și apoi o să mai ceri...
Ce? Tu nu ai fost niciodată cu o femeie în pat fără să se întâmple nimic?
Păi, arătând ca tine, nu. Bine, bine, cu Rocio.
Ne-am spus câteva cuvinte și atât.
Pentru că era verișoara mea, și nu...
Bine, eu voi fi prima femeie cu care ți se va întâmpla asta.
Asta pentru că nu sunt acasă.
În Sevilla nu s-a întâmplat nimic.
Și ce s-ar fi întâmplat dacă ai fi rămas?
Te-aș fi urcat...
într-o caleașcă trasă de patru cai albi și ne-am fi plimbat prin Triana.
Și nu ai mai fi așa de nesuferită ca acum.
Ești o figură, băiete.
Ceea ce simt eu acum, nu a simțit nici Bertín Osborne.
Și cu niște... clopoței, în lateral...
și caii cu coama aranjată, cu șampon și cu feonul...
așa mă gândesc eu acum că va fi.
Iar mai apoi formația cea mai tare din Spania: "Los del Río".
Ascultă, nici să nu-ți închipui.
Ce?
Că mă voi sui vreodată în căruța aia a ta.
Hai, hai, haide.
Să-ți spun un lucru.
În seara asta să-ți pui pofta în cui
pentru că și eu am demnitatea mea. Da? Mă voi culca pe jos.
Și e adevărat că erau...?
Păi, cam da. Am văzut chiloții lui Anton pe jos.
Hai, lasă-mă!
Și tu... care ziceai că Amaia îl va face să doarmă pe jos.
Pentru că... s-au schimbat lucrurile.
Tu nu știi cum sunt tinerii ăștia...
Ține.
Ia de aici.
Așa.
Noroc!
Mă voi duce să dorm puțin. Pentru că mâine plec devreme
în port se vor aduna... la naiba...
Bărcile cu băieții, care vor merge la pescuit...
și nu-mi place deloc înghesuiala...
Cu siguranță.
Anne... baia este la etaj, dacă vrei...
A doua ușă pe stânga.
Bine.
Te poți ridica?
Bun, deci...
Pe mâine.
Pe mâine, frumoaso.
Anne.
Ce e?
E totul în regulă?
Ce?
Ți-am zis unde găsești baia, da?
Da, da, mi-ai spus.
Bun, păi, asta ți-am spus. Bine. Mulțumesc.
Noapte bună! Somn ușor!
Pe mâine.
Bine, nu o voi mai lungi prea mult?
M-am simțit foarte bine, cu voi toți. A fost fenomenal.
Despărțirile nu îmi plac și mai bine tăceam...
Și plecam unde aveam de plecat, dar
văd că am ajuns aici, toți, emoționați.
Casă de piatră! Să vă distrați bine, și... Anton...
iartă-mă, dacă la început... Asta e.
Ce să fac, Amaia? Să plec?
Nu. Să vedem... vreau să spun că ne-am simțit bine, dar...
dacă trebuie să pleci. Este păcat că pleci...
Vor mai fi ocazii.
Da. Te voi mai vizita din când în când, da?
Sigur.
Și cam când?
Bine, nu știu, așa, în general.
Bine, copile, dacă nu mai e nimic de spus... La revedere.
Ce ai spus?
Nimic.
Știu deja unde voi pleca.
Unde?
Păi, peste tot, Amaia. Și dacă nu am putut și nici nu am...
Cum să nu rămân la nuntă?!
De aia, pentru că nu poți... să rămâi...
Da, și asta.
Da, da. Dar nu ziceam așa, doar de dragul de a spune.
Scuză-mă?
La naiba, un tată trebuie să fie de față.
La nuntă și pentru ceea ce mai este nevoie. Cu voi, în Argoitia...
Ce? Nu, nu, stai așa.
Nici nu aștept, nici nimic. Am așteptat destul.
Și nu trebuia să plec nicăieri.
Într-adevăr!
Cum adică "într-adevăr", mamă?! Nu se poate hotărî așa...
Bineînțeles că pot. Este deja hotărât.
Păi, nu. La nuntă nu poți veni...
pentru că te voi întâlni cu mama.
Uite ce e, mama ta s-a încurcat cu andaluzul ăla, da?
Și cum să vină un sevilian și să nu vin eu, la naiba!
Am înnebunit sau ce?
De ce ai aruncat geanta?
Păi, nu știu, m-am lăsat luat de val.
Chiar acum mă apuc de treabă, îl sun pe părintele Inaxio
și vă caut un local și ce mai trebuie.
Da, dacă mă lași să fac ceva,
măcar lasă-mă să aleg preotul.
Cum?
A, nu i-ai spus că voi face eu invitațiile?
O să fie niște fripturi de mușchi și niște cotlete sănătoase,
să vedem cum o să se mai sufoce sevilianul ăla.
Îl voi suna pe preot. La naiba. Telefonul era în geantă.
Acum va trebui să merg până la el, la biserică.
Bun, să mergem. Haideți, să mergem.
Însurățeii trebuie să fie conștienți de responsabilitatea
de a se prezenta în fața lui Dumnezeu ce binecuvintează această căsătorie.
De aceea este foarte important să fie stabilit clar
că persoana cu care ne vom căsători este cea potrivită.
Amaia, spune-mi, tu întotdeauna ai știut că Anton va fi alesul tău?
Păi..., la început, într-adevăr, nu credeam asta.
Nu? Și cum așa? Spune-mi, spune-mi.
Ce s-a întâmplat de într-un final voi doi ați ajuns aici?
Nu știu...
Este un om bun.
Amaia, oamenii buni sunt mulți,
dar ce are ăsta față de alții?
Părinte, întreab-o mai bine ce nu am ca să terminăm odată.
Bun, să continuăm cu tine, Anton. Și pe tine te voi întreba același lucru:
De ce Amaia?
Nu știu.
Ce-ți place la ea?
Păi...
acum pe moment nu-mi vine nimic în minte.
Dar ceva tot este, nu? Hai că spun eu.
Acum două zile îți plăcea totul, și acum, deodată, nu-ți mai place nimic?
Da, asta este. Gândește-te, Anton.
Păi...
Uite, părinte, îmi plac un lucru: că este sinceră.
Întotdeauna foarte sinceră.
Pe tatăl ei nu l-a mințit niciodată, iar cu mine a fost sinceră de la început.
Bine, ajunge, da?
Și încă un lucru: este foarte drăgăstoasă de nu mai poate.
Toată ziua este așa. Ți se pare puțin lucru, părinte?
Un alt lucru cu care mă înnebunește este coafura.
A, tinerețe... Bine, foarte bine. Este bine. Dar nu suficient.
Acum trebuie să vă spovediți.
Cum să ne spovedim?
Da. Sunteți creștini, nu?
Creștin, practicant, și apostolic și catolic.
Chiar trebuie?
Te rog, fără discuție. Bineînțeles.
Prea sfântă fecioară Maria.
Fără de păcat concepută.
Bine, putem începe. Anton...
De ce nu vii niciodată la slujbă?
Nu, părinte, eu vin la slujbă în fiecare duminică.
După ce am făcut prima comuniune, am solicitat să o fac și pe a doua.
Și pentru confirmare chiar am cântat o saeta (cântec religios specific sevilian).
O ce?
Nu mă cheamă Anton.
Numele meu este Rafael Quirós și sunt din Sevilla.
Numele de Anton vine de la fostul amic al lui Amaia, care a anulat nunta.
Pe Amaia am cunoscut-o săptămâna asta în Sevilla.
M-am încurcat cu ea, am adus-o acasă... pentru a mă culca cu ea.
Recunosc, părinte, pentru a comite un păcat. Unul sau mai multe.
Pentru că ea băuse, eu nu prea...
Ceea ce trebuia să se întâmple nu s-a întâmplat. Fata a adormit și...
jur că nu am atins-o. Și, da, am măngâiat-o puțin,
pentru că mi-a plăcut mult...
Și am venit aici după ea și mi-am spus
că trebuie să mă prefac ca fiind basc pentru mă da drept iubitul ei.
Ieri i-am spus că îi ating doar cureaua.
O minciună. Am atins-o, i-am atins fundul cât am putut.
Pedepsește-mă, Și pune-mă să spun rugăciunile care trebuie.
Și pe deasupra am fost convertit
în noul lider andaluz al luptei de stradă basce.
Hai, nu-ți face griji, că mâine nu va avea loc nici o nuntă.
Voi pleca la Sevilla. Mi-am luat deja bilet.
Și nu știu ce să mă mai fac.
Săptămâna trecută am vândut niște materiale unui coleg
și nu am plătit taxele. Știu că nu e bine, dar
cu o zi în urmă nu se putea încasa pentru că era cu iubita lui.
Părinte, te simți bine?
Hei, hei, hei, Koldo!
Ești bine, Inaxio?
Și, și... Nu e bine deloc...
Ce ciudat că ți s-a întâmplat asta.
Inaxio are glicemia scăzută. Trebuie să mănânce de "dulce".
Dar, ăsta, ăsta...
Ce părere ai de ginerele pe care îl voi avea?
Uite, Koldo, Amaia este cea care va decide.
Amaia, te rog.
Vino aici.
Nu crezi că ar trebui să-i spui și tatălui tău despre ăsta?
Cum?
Ba da, nu-ți face griji, când vom ajunge acasă.
Nu-mi vine să cred.
Nu credeam că va fi așa...
Ești...
La fel... e un lucru important pentru tine, nunta asta, nu?
Dar cum naiba să nu fie importantă?
I-am anunțat și pe verii tăi din Hondarribia.
I-ai sunat deja?
Da.
Tată, ți-am spus că nu pot veni aici... Cum adică, pe toți i-ai sunat?
Pe toți! Și nu mă interesează dacă nu i-ai văzut de ani de zile.
Sunt verii tăi, sunt din familia Zugasti, da?
Și la nunta pe care eu o vreau cei din familia Zugasti vor fi toți.
Ce naiba, Amaia!
Te rog, Amaia, arăți extraordinar în rochia asta.
Și Anton?
Anton? Stai liniștită, că el nu te poate vedea acum, prostuțo.
A spus că a ieșit să se plimbe puțin.
Hai, afară, pentru că... vreau să mă schimb.
Voi... mergeți... în salon. Voi coborî și eu. Haide.
Bine? Te rog, tată.
Așteaptă... așteaptă puțin.
La naiba, Rafa! Oprește-te!
Dă-mi drumu!
Lasă-mă să-ți explic.
Cum să-ți desenez că eu voi pleca la Sevilla?
Hai, lasă-mă!
Îmi pare rău, nu credeam că vom ajunge aici.
Știai asta deja.
De unde să știu că va rămâne?
Chiar dacă ar fi ieșit bine toate astea, tot m-ai fi expediat la Sevilla.
Să dea domnu să iasă bine, pentru că acum avem o relație.
Nu. Asta să o crezi tu, pentru că eu nu mai suport asta.
Așteaptă. Hai, să anulăm nunta.
Păi, cum să anulăm nunta, pentru că tatăl tău o să mă omoare.
Rafa, nu pot să-i spun tatălui meu toate astea acum.
Dacă vrei, eu voi fi aceea care spune nu în fața tuturor.
Mulțumesc, dar la revedere.
Mulțumesc pentru nimic! Du-te și să nu te mai întorci!
Știi ce, eu nu mă voi mai întoarce aici în viața mea!
Nu eu ți-am cerut să vii! De ce naiba ai venit?
Ai grijă! Clanța...
Așa...
Hai, hai...
Cât e ceasul?
Nu, nu, nu se poate...
Mama mia!
Tată?
Salut! Pot să știu pe unde ești?
De ce?
Nu-mi spune că nu ai plecat de acasă încă.
Dacă nu vin, spune-le că nu e nici o problemă.
Știi, ieri, cu toată tevatura și scandalul...
Știam că...
Lucrurile astea nu e bine să fie făcute în grabă.
Dacă vor să se căsătorească în altă zi, nu e nici o problemă. Sau în alt an...
Da, venim. Venim acum.
Unde să mergem?
Păi, ești dusă, la naiba. Sau la dracu cum se zice...
Koldo, lasă-i, nu trebuie să-i împingem să se căsătorească
și nici nu e bine să le impunem asta.
Hai, veniți, că a venit aici și familia ginerelui
și sunt puțin cam emoționați.
Normal.
Cum așa...? Nu, nu, i-ai sunat tu...
Nu, Mikel și Aitor, nu cred că au știut că
e vorba de o altă biserică și au venit însoțiți de Anne.
Auzi, să nu le spui nimic, dar mi se pare că sunt un pic cam ciudați.
Cred că sunt de prin Alava,
din parte familiei lui Clemente.
Venim acum.
Ți-a venit familia.
Care familie?
Cred că Merche i-a sunat.
Auzi, Amaia, vei spune nu la nuntă, da?
Hai, hai să mergem, te rog.
Salutare!
Ești bine?
Da. Dar ce faceți aici?
Stai liniștit, Rafael, că am adus bani pentru răscumpărare.
Avem chiar și nume conspirative: Mikel și Aitor.
- Nu, nu, Aitor și Mikel. - Bine, fie cum o fi, la naiba.
Și cine v-a sunat?
O doamnă care spune că este mama ta. Te-au torturat?
Avem banii marcați pentru a putea demasca comandoul.
O să plecăm de aici, numai că mai trebuie să așteptăm puțin.
S-a lăsat dus de nas de către naționaliști.
Nu, nu, vom pleca toți trei la Sevilla, numai să aveți răbdare.
- Bine. - Bine.
Mama ta nu a venit și nici nu cred că va mai veni.
Da, știu.
Cred că știu ce s-a întâmplat.
A aflat că m-ai invitat și s-a supărat.
O ține tot așa.
Să-i ia naiba! Și pe ea și sevilianul ăla!
Stai liniștită, că nimic altceva nu ne va strica ziua de astăzi.
Tată, vreau să spun că lucrurile astea, în fond...
Cu nunțile, se exagerează foarte mult.
Așa e. Uite, când am venit, m-ai speriat puțin.
Te comportai ciudat, iar apoi zilele astea...
Eu te cunosc și îmi dau seama când îți place de cineva cu adevărat.
Tată, de unde să știi asta, dacă...?
Cum să nu știu...? Amaia, inima mea.
În ultimii șase ani nu am fost pe aici. Bine, dar...
eu te văd și văd că ești îndrăgostită. Hai să te căsătorești.
Știam eu că o vei cuceri. Așa sunt bascii...
multă independență, dar într-un final, tot ce este spaniol le place.
Într-un final nu va avea loc nici o nuntă.
Ce?
Măiculiță!
Ăștia sunt din comandoul "Chuletón", nu?
Nu-ți face griji.
Amaia va spune NU.
Oameni buni, ne-am adunat astăzi aici să celebrăm...
Anton...
Așa te cheamă, nu? "Anton".
Da, da. Anton.
Ești sigur?
De ce? De numele meu?
Da, pentru că e posibil să fie unele consecințe în fața lui Dumnezeu, dacă...
și dacă nu față de Dumnezeu, față de Koldo și de oamenii din Argoitia,
etcetera, etcetera.
Da, eu sunt sigur. Dar să vedem dacă și ea este sigură.
De ce?
Nu știu. Ești sigură?
De ce?
Nu știu, pentru că nu te văd prea sigură pe tine.
Amaia...
îl iei pe... Anton de soț?
Amaia!
Ai răbdare, ce naiba!
Da.
Bun...
Anton, o iei pe Amaia de soție?
Gândește-te bine, da?
Timp de gândire avem, poate... să ne răzgândim...
Nu.
Bine! Astea fiind spuse,
îmi pare rău, dar mă văd obligat să suspend...
Liniștește-te, Inaxio!
Ce se întâmplă, Anton?
Nu... nu sunt sigur...
Nu, ești emoționat. Este normal. Amaia, spune-i și tu ceva.
Îmi pare rău, Koldo.
Ce faci aici, la naiba?!
Anne!
Anne...
Știam eu că nu puteam să am încredere în nici un Clemente.
Vai, Koldo... nu există nici un Clemente.
Cum așa?
Și nici nu-l cheamă Anton.
Haide, mă!
Nici pe mine nu mă cheamă Anne.
Și acum îmi vei spune că nu ești nici mama lui?
Ce...?
Maică precistă!
Cred că ai fost puțin pe dinafară.
Da, da.
Da?
Tată.
Da, Amaia.
Trebuie să... ne vedem.
Da, și eu vreau să vorbim.
În seara asta?
Sigur. La revedere.
Ești bine, fetiță?
Nu știu.
Cred că ar fi trebuit să se întâmple.
Bineînțeles că nu.
Bineînțeles că nu trebuia să se întâmple, Amaia.
Bine, să spunem că nu mă pricep la bărbați și asta este.
Ți-am zis că nu aș vrea să ți se întâmple ceea ce a fost între mine și mama ta.
Da.
M-am făcut de mai mare râsul.
Îmi pare rău, tată. Îmi pare... rău de ceea ce s-a întâmplat.
Dar vreau să știi că totul a fost din vina mea.
Nu, a fost și din vina mea. Am fost păcălit de
accentul lui prefăcut.
Dar chiar nu știu... aș fi vrut să iasă ceva bun.
O familie și niște copii.
Uite aici, ia ăsta.
Pentru tine, banii de la nuntă.
Bine, bine, și pentru ce?
Amaia, ia-i. Vei știi ce să faci cu ei. Ia-i.
Nu, tată, nu-i vreau.
Amaia!
Ai uitat ăsta.
Nu, tată, nu-l vreau.
Amaia, ajunge..
Ia-i.
La revedere.
Stai liniștită, eu te voi aștepta aici, în Argoitia.
Să nu-mi aduci un nepot din Sevilla fără un tată, da?
Poate să fie fan al echipei Betis?
Amaia, nu râde de mine...
Astăzi avem o mâncărică foarte bună.
Vorbesc serios, Rafa, ți-a spălat creierul.
Și nu o spun în sens figurat.
Bine și în sens figurat pentru că ți-a luat fixativul.
O spun în sensul în care vezi tu viața, filozofia...
Joaquín, te-am înțeles.
Lui Pepito i s-a întâmplat același lucru când a venit din Irak.
Dar nu este același lucru ca și Irakul. Voi nu ați fost acolo.
Acum vei spune că bascii sunt niște persoane încântătoare.
Nici nu ai idee.
Știu că este o nebunie.
Să apar așa dintr-o dată, dar nu spune nimic. Lasă-mă să vorbesc.
Am venit aici gândindu-mă să-ți spun ceva...
Rafa, cred... că totuși ne-a lipsit o zi.
Bine, și ăsta, l-am găsit pe stradă.
Spune ceva, nu sta așa, că înnebunesc.
Păi...
Văzând toate astea... E un pic cam extravagant...
Și e de bine sau nu?
Șefu, te rog, du-ne prin Triana,
pentru că trebuie să lămuresc niște lucruri.
Asta... e departe? Pentru că trăsura este închiriată cu ora și
cu cei de la "Los del Río" și restul, nu ne mai rămân destui bani pentru nuntă.
Ajunge.
"Sevilla tiene un color especial" - compusă pentru Expoziția Internațională
de la Sevilla din 1992 și interpretată de cei de la "Los del Rio".
Traducerea și adaptarea: verykaa
Revizuire: muLineZu